jotka halusivat istua omassa puutarhassaan oman puunsa alla.
Tähän siunattuun sekasortoon
tuo järjestystä Joosua.
Kuljettakoon jokainen heimo lippuaan joukkonsa kärjessä!
leeviläisiä keskelle, Juudan heimo oikealle. Efraimin vasemmalle.
Katsokaa, minne menette! Vahtikaa vuohiani!
Aaron ja vanhimmat kantavat ruumista käärinliinoissa, isoisä!
Ne ovat Joosefin luut, matkalla lepoon omaan maahan.
Nuubialaisia, isoisä!
- Täällä tulevat aarrevaunut! - Egyptin saalis.
Jokainen, joka jakoi raadannan, jakaa myös kullan!
Sokealle!
Pieni kultainen vasikka, isoisä. Sillä on sarvetkin!
Epäjumalan kuva. Epäjumalan palvojille!
Soihdunkantajat!
Tehkää tuli yöllä lippujen viereen,
jotta kaikki voivat sytyttää lyhtynsä!
Eleasar, ripusta tämä kärryille.
Ja nyt kehto...
Minulla on kärryjä kätilöille ja lääkäreille.
Laittakaa ne 5 000 kyynärän välein...
Maksan takaisin joka iskun, jonka sinulta sain, Datan!
- Onko nyt aika olla katkera? - Olen tuntenut ruoskasi sivallukset!
Lilia ei ole orja, Datan! Kanna itse omaa ruhoasi.
Anna hänen ajaa!
Meillä on uudet päällysmiehet.
Me palvelemme uusia isäntiä!
Kyllä, mutta ei kauan.
- Tässä, vanha vaimo. - Joosua!
Tee tietä maaherralle!
- Tiedät, kuka minä olen. - Tiedän, kuka sinä olit.
Kerro se Ramsekselle. Minä palaan kotiini.
Tänään roskaväki seuraa Moosesta autiomaahan,
mutta kun aurinko on kärventänyt heidän silmänsä punaisiksi,
ja kun heidän huulensa verestävät janosta,
kun heidän vatsaansa kouristaa nälästä,
he kiroavat Mooseksen ja hänen jumalansa.
Silloin vien heidät takaisin faraon mutakuoppiin.
Heitä on niin paljon.
Niin paljon.
Miten löydän tien luoksesi erämaan poikki, Herra?
Miten löydän vettä näin monelle autiomaasta?
Mooses...kansa on koolla.
Lähtekäämme siis kohti Jumalan vuorta, jotta hän
voi kirjoittaa käskynsä mieliimme ja sydämiimme ikuisiksi ajoiksi.
Lähdemme ylistäen hänen suurta nimeään!
- Mitä teemme, Joosua? - Antakaa torvien soida!
Kuule, oi lsrael! Muista tämä päivä,
kun Herran väkevä käsi johdattaa teidät pois orjuudesta!
Herra on meidän Jumalamme! Herra on yksi!
Herra on Jumalamme! Herra on yksi!
- Tulkaa! Tulkaa! - Tulkaa nyt!
400 vuotta orjuudessa, eikä tänään liikahdakaan!
Herra on yksi! Ylistetty olkoon hän...
Kiitos, Herra...
Kantotuolissani on tilaa.
Olen kuin vedetön kannu,
voimani ehtymässä kuoleman tomuun.
- lstutamme viikunapuusi! - Lapset saavat syödä sen hedelmiä!
Kuulitko tuon?
Sinulla on voimakas uusi poika!
Ja hän vei ihmisiä eteenpäin iloiten.
Hän kantoi heidät Egyptistä
niin kuin kotka kantaa poikiaan siivillään.
Mutta jälleen... faraon sydän kovettui.
Kuinka monta päivää ja yötä vielä rukoilet?
Kuuleeko hän sinua?
Pelätty Pimeyden Herra,
etkö sinä ole suurempi kuin Mooseksen jumala?
Olen kääntynyt puoleesi,
mutta elämä ei ole palannut poikani ruumiiseen.
- Kuuntele minua! - Hän ei voi kuulla sinua.
Hän on vain kivipatsas.
Hän kuulee minua.
Minä olen Egypti.
Egypti? Et ole mitään.
Annoit Mooseksen tappaa poikani. Mikään jumala ei tuo häntä takaisin.
Mitä teit Moosekselle? Miten hän kuoli?
Rukoiliko hän armoa, kun kidutit häntä?
Haluan nähdä hänen ruumiinsa, Ramses!
Tämä on minun poikani.
Hänestä olisi tullut farao.
Hän olisi hallinnut maailmaa.
Kuka häntä nyt suree?
Et edes sinä. Et osaa ajatella muuta kuin Moosesta.
Et voi nähdä hänen ruumistaan. Ajoin hänet pois Egyptistä.
En voi taistella hänen jumalansa voimaa vastaan.
Hänen jumalansa? Papit sanovat, että farao on jumala,
mutta sinä et ole jumala, et ole edes mies.
Ramses,
sanoit minua pahaksi, kun menin Mooseksen luo, ja olit oikeassa.
Kerronko sinulle, mitä tapahtui?
Hän torjui minut kuin lutkan kadulla.
Minut, Nefratirin, Egyptin kuningattaren!
Hän ei huolinut sitä, mitä sinä olisit halunnut.
Kuuletko naurua, farao?
Ei kuninkaiden naurua,
vaan orjien naurua autiomaassa!
Naurua?
Poikani, rakennan hautasi heidän murskattujen ruumiidensa päälle!
Jos joku pakenee, hänen perillisensä kirotaan ikuisesti!
Haarniskani. Sotakypärä.
Naurua, vai?
Muutan orjien naurun tuskanhuudoiksi!
He tulevat muistamaan nimen Mooses,
siitä, että hän jäi sotavaunujeni pyörien alle!
Surmaa hänet omin käsin.
Antakaa torvien soida. Varoittakaa vartiotorneja.
Kootkaa kaikki sotavaunut kaupungin portille.
Teen, kuten käsket!
Valmista sotavaununi.
Tuon sinulle takaisin temppeliaarteesi!
Tuo se minulle hänen verellään tahrattuna.
Minä tuon!
Sekoitettavaksi sinun vereesi!
Ole tervehditty!
Tervehdys!
Muistakaa esikoisenne!
Kuolema orjille!
Kuolema heidän jumalalleen!
Tervehdys!
Eteenpäin!
Kuuletko ukkosen? Meren takana?
Ei, se kuuluu autiomaasta.
Sen on hevosten kavioiden jylinää!
Katso! Faraon sotavaunut!
Olemme loukussa! Varoittakaa pohjoisia telttoja!
Joosua?
Tuo on Joosuan torvi!
Kaikki miehet solaan! Hakekaa hevosia, vaunuja! Tukkikaa tie!
Mikä on hätänä?
Faraon sotavaunut! Sulkekaa sola vankkureilla!
Naiset ja lapset, mereen!
Hakekaa lapioita! Nuijia!
Kuulehan!
Voivatko nuijat pysäyttää nuolet? Voivatko kärryt pysäyttää sotavaunut?
Naiset, haluatteko miestenne kuolevan?
Mooses! Faraon sotavaunut! Olen käskenyt miesten tukkia solan!
- Emme mahda mitään sotavaunuille. - Käske miehet takaisin, Joosua.
Takaisin? Minne? Mereenkö?
Jumalan käsiin.
Vapauttaja? Hän on vapauttanut teidät kuolemaan!
Katsokaa!
Syyttäkää tästä Moosesta! Vapauttakaa hänet faraolle!
Niin juuri! Kivittäkää hänet!
Mooseksen jumala on huono kenraali... kun ei anna tilaisuutta peräytyä.
Kymmenen kertaa olette nähneet Herran ihmeteot!
Eikä teillä vieläkään ole uskoa!
Hän vapauttaa teidät kuolemalle!
Kivittäkää hänet! Kivittäkää hänet!
Kuunnelkaa Moosesta! Hänen sanansa ovat Jumalan tahto!
- Ne pysähtyvät kohdallani! - Sotavaunut eivät tunne arvonimiä.
Oliko Egyptissä niin vähän hautatilaa,
että sinun piti tuoda meidät autiomaahan kuolemaan?
Älkää pelätkö!
Pysykää aloillanne, niin näette, kuinka Herra pelastaa teidät!
- Tulipatsas! - Jumalan työtä!
Läpi siitä!
Jumalan tulta ei voi läpäistä!
Kerätkää perheenne ja karjanne. Meidän täytyy kiiruhtaa.
Minne kiiruhdamme? Mereenkö hukkumaan?
Kuinka kauan tuli palaa?
Tämän päivän jälkeen et näe hänen vaunujaan!
En! Olet kuolleena niiden alla!
Sotajoukkojen Herra taistelee puolestamme!
Katsokaa hänen voimallista kättään!
Tuuli kuivaa meren!
Jumala jakaa meren henkäyksellään!
- Johdata heidät meren läpi. - Tapahtukoon Hänen tahtonsa!
Hän avaa heille meren ja sulkee meidän tiemme tulella.
Mennään pois. lhminen ei voi taistella jumalaa vastaan!
Parempi on kuolla taistelussa jumalaa vastaan kuin kuolla häpeään.
Ylistäkää Jumalaa ja tulkaa!
Jumala on vapauttanut meidät!
- Auta meitä! - Anna pyörän olla!
Vetäkää henkenne edestä!
Onko henkesi niin kallis?
Säästäkää leipä, jos voitte!
Hakekaa Kaleb kiskomaan vankkureita!
Mooses! Seiso kalliolla, että ihmiset näkevät sinut ja jaksavat toivoa!
Yläpuolellamme!
Tuli sammuu!
Hyökkäykseen!
Pysäyttäkää vaunut!
Tämä on teurastajan, ei faraon työtä.
Tuhotkaa heidät kaikki.
Mutta tuokaa Mooses minulle elävänä.
Keihäät tanaan! Eteenpäin!
- Tässä! Ota hänet! - Odottakaa!
lsoisä, katso, hevoset tulevat!
Sotavaunut! Juoskaa! Juoskaa!
Parempi olla orjana kuin kuolla täällä!
Kuka voi vastustaa Jumalan voimaa?
Sinä annoit tuultesi puhaltaa,
ja meri peitti heidät!
Kuka on kuin Sinä, oi Herra?
länkaikkisesta iänkaikkiseen ...sinä olet Jumala!
Herra on yksi! Herra on yksi!
Ennen kuin isket...näytä minulle hänen verensä miekassasi.
Et kyennyt häntä surmaamaan.
Hänen jumalansa...ON Jumala.
Ja Mooses johdatti lsraelin Punaiselta mereltä
Siinain erämaahan.
Ja he leiriytyivät pyhän vuoren juurelle.
Ja kun ihmiset näkivät,
että Mooses viipyi,
he kokoontuivat.
Voiko kukaan elää vuorella 40 päivää ja yötä?
- Kyllä! Jos Jumala niin haluaa! - Kuka tietää, mitä Jumala haluaa?
Tiedätkö sinä? Tiedänkö minä? Tai sinä, Sippora?
Hänen sureva vaimonsa.
Tuli etsimään miestään.
Muttei hänkään jaksa toivoa.
Mooses meni kielletylle maaperälle ottamaan vastaan Jumalan lain!
Mutta hän ei ole palannut!
Jaamme tuskasi. Tunnemme myötätuntoa.
Mutta viekö myötätunto meidät luvattuun maahan?
Nyt meillä ei ole johtajaa!
Mooses tulee takaisin...
Kuinka niin monta ihmettä tehnyt Jumala
antaisi Mooseksen kuolla ennen kuin hänen työnsä on tehty?
Hänen äitinsä! Miten kaunis on äidin toivo!
Mutta teidän joukossanne on toisia äitejä!
Miten käy lastenne?
- Meillä on oltava uskoa! - Uskoa mihin? Sinuunko, Aaron?
Voitko johdattaa meidät luvattuun maahan?
- Tiedätkö, missä se on? - Erämaan tuolla puolen!
- Kuka sitten johdattaa meitä? - Sinä, Datan!
Minne muualle osaisin viedä teidät kuin Egyptiin?
- Onko siellä kuolemaa? - Ei! Siellä on ruokaa!
- Farao surmaisi meidät. - Ei, jos seuraamme Egyptin jumalaa!
- Tee se meille, Aaron. - Aaron tuntee temppelitaidetta!
Minä en tee sitä!
Hän ei tee sitä!
Hän näkisi mieluummin meidän mätänevän erämaassa.
Teet meille jumalan!
Kultaisen jumalan! Kultaisen vasikan!
Korah olkoon ylipappimme!
Tuokaa koreja, sankoja, huiveja! Mitä tahansa teillä onkin!
lrrottakaa korvarenkaanne, rannerenkaanne, kaulakorunne...
Aaron tekee meille kultaisen vasikan!
- Kullasta, jonka toimme Egyptistä! - Se on tuolla!
Palavasta pensaasta, Herra,
käskit minun tuoda kansani tälle pyhälle vuorelle,
jotta he näkevät kunniasi ja kuulevat lakisi.
Mitä olen jättänyt tekemättä?
Minä olen...
Minä olen Herra, sinun Jumalasi.
Sinulla ei saa olla muita jumalia.
Älä tee itsellesi epäjumalan kuvaa.
Ja he päällystivät epäjumalan kuvan kullalla.
Ja Aaron muotoili sen vasaralla,
niin että se voitiin kaivertaa taidokkaasti.
Ja hän kiinnitti sen nauloilla.
Ja seppä takoi
sulatetun kullan ohuiksi levyiksi.
Sillä he olivat tuoneet aarteensa pajaan,
ja sulattivat ne tulella.
Ja he pukeutuivat kalliisiin vaatteisiin,
sinisiin, purppuraisiin ja punaisiin huntuihin ja Egyptin pellavaan.
Ja naiset polkivat rypäleistä uutta viiniä.
Älä käytä väärin Herran, Jumalasi, nimeä.
Muista pyhittää lepopäivä,
Kunnioita isääsi ja äitiäsi.
Älä tapa.
Ja ihmiset tekivät suuren synnin,
sillä he valmistivat kultaisen jumalan.
Ja he kantoivat sitä harteillaan ja iloitsivat
sanoen, ’’Tämä on jumalamme, oi, lsrael.’’
Te Moosesta surevat, pelkäättekö te uuden jumalan kohtaamista?
He olivat kuin uskonsa menettäneet lapset.
He olivat turmeltuneita ja kapinoivat Jumalaa vastaan.
He söivät pahuuden leipää
ja joivat väkivallan viiniä,
ja tekivät sitä, mikä Jumalan silmissä on syntiä.
Ja ihmiset huusivat,
’’Epäjumalan kuva tuottaa meille iloa’’,
ja he palvoivat kultaista vasikkaa ja antoivat sille uhrilahjoja.
Tässä on uhrisi!
Älä tee aviorikosta.
Älä varasta.
Älä todista valheellisesti
toista ihmistä vastaan.
Älä tavoittele mitään, mikä on toisen.
Jumalan kädellä kirjoitettu.
Mene! Astu alas.
Kansasi on turmeltunutta.
Ja ihmiset kisailivat ja söivät ja joivat.
He käyttäytyivät kuin hupakot lapset
ja riisuivat itsensä alasti.
Syntiset olivat kuin myrskyinen meri,
jonka pinnalle nousee likaa.
He vaipuivat yhä syvemmälle syntiin.
Ja he mellastivat ja juopottelivat,
sillä heistä oli tullut synnin palvelijoita.
Heidän käytöstään leimasi jumalattomuus,
huorinteko ja irstaus,
sekä epäjumalan palvonta,
turhamaisuus ja väkivalta.
Ja heidän käytöksensä oli alhaista ja mieltymyksensä iljettäviä.
Ja Aaron tiesi, että hän oli tuottanut heille häpeää.
Abiram! Korah! Sitokaa uhri alttarille!
Alttarin sarviin!
Herran valo loistaa silmistäsi, Mooses.
Älä polvistu eteeni, Joosua.
Nämä taulut ovat kiveä...
Jumalan kirjoitusta.
Hänen kymmenen käskyään.
Leiristä kuuluu sodan ääniä.
Ei se ole sodan ääntä.
Se on laulua ja juhlintaa.
Mooses!
Joosua!
Voi sinua, lsrael.
Olet tehnyt Jumalan silmissä suurta syntiä!
Ette ole kelvolliset ottamaan vastaan Kymmentä käskyä.
Aaron!
Olemme liittoutuneet sinua vastaan, Mooses!
Teet liikaa päätöksiä yksin!
Me emme noudata Kymmentä käskyäsi. Olemme vapaita!
Ei ole vapautta ilman lakia.
Kenen lakia? Sinunko?
Kaiversitko taulut saadaksesi hallita meitä prinssinä?
Se, joka on Jumalan oma... tulkoon luokseni!
Minä olen!
- Olet saattanut meidät kiroukseen. - Datan pakotti minut.
Hän ei vienyt teitä luvattuun maahan. Minulla on kultainen vasikka!
Tulkaa mukaani! Seuratkaa minua!
Jumalanpilkkaajat! Kuvainpalvojat!
Tämän johdosta saatte juoda katkeran kalkin!
Jumala on tänään antanut teille
lakinsa elämästä ja hyvyydestä,
kuolemasta ja pahuudesta.
Ne, jotka eivät elä lain mukaisesti...
kuolevat sen mukaisesti!
Ja Jumala vihastui lsraeliin.
Ja nähdäkseen, kunnioittivatko he hänen lakejaan vai eivät,
he joutuivat vaeltamaan erämaassa 40 vuoden ajan,
kunnes se sukupolvi hävisi, joka oli tehnyt pahaa
Jumalan silmissä.
Mutta Mooseksen silmät eivät olleet himmeät eikä hänen voimansa ehtynyt.
Ja hän kulki Moabin arolta vuorille,
ja Herra näytti hänelle koko maan
Jordanin toisella puolen.
Herra vihastui minuun,
koska en totellut häntä teidän takianne.
Ja hän sanoi minulle, ’’Katso nyt luvattua maata.
’’Sinä et mene Jordanin yli.’’
En siis mene.
Herra kutsuu minua, Sippora. Menen yksin.
Katso, Mooses.
Kansa on tullut Jordanille.
He kantavat arkissa lakia, jonka heille annoit.
Opetit, ettei kukaan elä vain leivästä.
Sinä olet Jumalan soihtu, joka valaisee tien vapauteen.
Minä rakastan sinua.
Joosua, neuvon sinua ja vahvistan sinua,
sillä sinä johdat tämän kansan Jordanin yli.
Minä ja sukukuntani palvelemme Herraa.
Mered, anna minulle kirjat.
Eleasar, pane nämä viisi kirjaa liitonarkkiin
kivitaulujen kanssa, joihin Herran kymmenen käskyä
on kirjoitettu.
Menkää. Julistakaa vapaus kaikille maille
ja kaikille kansoille.
NllN ON KlRJOlTETTU NllN TAPAHTUU
EXlT MUSlC